Det är ingen fara.
Det är det enda han säger.
Det betyder pånyttfödelse.
Vems pånyttfödelse?
Du sa att han var blind.
Ja. Han var det.
Kan du visa var den landade?
Var försiktig.
Det är ingen fara.
Vi kommer för sent.
Den här platsen är under förändring.
Alla i stan är oroliga.
Men, som du brukar säga, inget ont varar för evigt, eller hur?
Annie kommer på besök.
Jag hade hoppats göra en rundtur.
Du hade varit så stolt över henne.
Riktigt stolt.
Förra veckan var det stöd. Igår, Ritalin.
Aktiehandel är mitt gebit.
- Tänker ni skitstövlar arbeta idag? - Ja, vi är så överväldigade.
J.C: s Trans Am behöver genomgång av växellådan,
nytt avgassystem och lite kväve i däcken.
- Det är långsökt. - Ja.
Det tar tre där att få delarna och om två stoppas vår verksamhet.
Jag har hjälpt den här stan med sina bilar i 22 år.
- Det måste inte sluta så här, Ned. - Driver du med mig?
Jag får betala av det här i 22 år om jag inte försätter mig i konkurs.
Vi ber inte om allmosor. Du vet att grabbarna jobbar för sig.
- Men för helvete, Ned, vi behöver jobben. - David, det är slut. Avklarat.
Jag ser om Ramone har nåt avgasrör till övers.
Fixar vi J.C: s Trans Am, kanske vi kan hålla öppet i ett par där till.
Ja, gör som du vill.
Hon är fin.
Ja, hon är synd och skam.
Är det du som är chef här?
Om du söker jobb, är du på fel ställe. Tony, nu går vi.
Jag var fältingenjör i tre år i nionde.
Ja.
- Jag behöver bara en chans. - Det behöver vi alla.
Jösses, pappa!
- Du får inget mer. Gå hem. - Nej.
Kom igen, Mickey.
- Du kan åka med mig. Kom nu. - Nej.
Kom nu.
- Ni också, mr Chamberlain. - Kom igen. En sista.
H2O med is.
Bourbon. En dubbel.
ANTALET DÖDSFALL MINSKAR
När blev den amerikanska armén arabernas måltavlor
och kanonmat åt judarna? De borde skicka dit mig. Jag kan lära dem slåss.
Ett gäng jävla klenisar. Förr ställde man krav. Nu tar de vem som helst.
Bögar, mexikaner, mexikanska bögar. Inte undra på att vi förlorar.
Hur fan kan du veta nåt om det?
Du borde åka. De skulle älska dig.
Okej, fröken.
Nu går vi.
För fan, Tyson. Nu är det dags igen.
Kom igen, grabbar. Låt honom vara.
Din jävla...
Vad fan?
Han har falsk legitimation. Han är handikappad. Jävlar!
Vi skiter i det här. Vi drar härifrån.
Här.
Hör du. Hoppa in.
Kom igen.
Vad trodde du skulle hända där borta?
- Hur länge var du där? - Vet du vad ditt problem är?
Du är precis som alla andra bondläppar i stan.
Du har en massa åsikter om sånt som du inte vet nånting om.
Du är livrädd för att förlora det som du tror att du har.
- Och vad skulle det vara? - En framtid.
- Framtid. - Ja.
Det är inte jag som startar meningslösa bråk.
Skitstövel.
Stanna här.
Helvete.
PAPPA
Jag antar att du glömde.
- Vad har hänt? - En olycka. Det ser värre ut än det är.
- När kom du? - I eftermiddags, som vi bestämt.
Jag ska tvätta av dig.
Det är mycket packning för en vecka.
- Jag stannar kvar. - Hur länge?
Har du lagt av. Varför?
Jag vill inte prata om det. Inte när du är så här.
Så här, hur? Besviken?
- Vad har hänt? Har nån pojke gjort slut? - Nej.
Jag skickade inte iväg dig så att du skulle ge upp, Annabelle.
Jag har jobbat häcken av mig varje dag för att kunna ge dig en framtid.
Jag har inte slutat. Dina betalningar saknade täckning.
Helvete.
Förlåt.
Jag behöver en vecka till. Jag ringer och ordnar det.
- Glöm det. - Nej, jag löser det.
Nej, sluta.
Jag vill inte att du sliter ihjäl dig. Inte en gång till.
Tror du att hon hade velat det här?
Säg inte till mig vad hon hade velat.
Grattis på födelsedagen.
TILL PAPPA, KRAM ANNIE
David.
Han kom aldrig hem igår kväll.
Han svarar inte på mobilen.
Sheriffen, nånting är fel. Han skulle inte...
Ett dygn?
Pappa?
Jag letar efter min pappa. Han har inte kommit hem.
Det har inte min fru heller.
Hon tog Camaron och körde pojken till Kanada.
Hon är rädd att han blir inkallad.
Har du sett David?
Din pappa är en bra människa. Såna som han, lever på hoppet.
Men... Det går inte att äta hopp.
Jag fick aldrig möjligheten att säga att jag beklagar förlusten av din mor.
Hon var en av de goda.
TECUMSEH BEGRAVNINGSPLATS
Pappa?
David.
Annabelle.
Jag vill inte vara okänslig, men jag hoppas att du kan svara på en fråga.
Din mamma fick en njurtransplantation på St Luke's,
och din pappa står som donator.
Hennes kropp stötte bort den.
Det jag försöker förstå är att det måste ha skett ett misstag.
Röntgenplåtarna... Din far har två välfungerande njurar.
Är du inte hungrig?
På sjukhuset, ropade du på henne, du pratade som om hon var där.
Jag vet att det har varit tufft.
Det här går bara om vi tar oss igenom det tillsammans.
Okej?
Ja.
David.
Jane.
- Jag har saknat dig. - Jag vet.
Vad är det som händer med mig?
Minns du kvällen då jag berättade att jag var gravid?
Du sa att du inte ville sätta ett barn till världen.
Men om vi var tillsammans, fanns det alltid hopp.
Du måste skapa det.
Tiden är knapp.
För Annie.
Jag trodde inte att du skulle åka ända hit ut.
Jag kom så att du kunde förklara för mig personligen, varför du
mitt under pågående krig, fortfarande jagar efter rymdstenar.
Du kan säkert förstå varför vi inte har kunnat lämna.
- Uppgifterna kan inte förnekas. - Ni fick order om att stänga ner.
Jag kan inte. Inte än. Vi är för nära.
Du var spion i armén innan du kom till oss.
Fyra år i Pakistan.
Ändå valde du ett uppdrag som avviker helt från din kompetens.
Jag kände att jag kunde bidra med nåt den här gången.
Kriget behöver män som du i frontlinjen.
Män ärrade som du, vinner krig.
Det vi kommer att hitta här, kan förändra allt.
- Då behöver ni inga krig. - Landet är döende.
Folk svälter. De söker desperat efter möjligheter, hopp.
Krig ger dem en anledning. En mening.
Vi behöver inte avsluta kriget än.
Men som vid alla konflikter, behöver vi ett strategiskt övertag.
Även om exemplaret vi har inte har överlevt,
kan det finnas ett levande exemplar nånstans.
Den kräver ett tempererat klimat. Den klarar inget över 27 grader.
Hur mår vår patient?
Dr Wilkins säger att mr Gutierrez kanske inte överlever proceduren.
Vi förlorar 23 män per dag Iran.
23.
Öppna upp honom. Jag vill veta allt.
Vad säger vi till frun?
Ni kan säga att mr Gutierrez fick hjärtstillestånd
när vi försökte rädda honom från ett dödligt virus.
Hans död har räddat landet från en dödlig epidemi.
Vilket smutsigt ansikte.
Vad fånigt av mig.
Vill du gunga?
Pappa ska leka med dig.
Så där! Jag ska kittla dig under fötterna!
Vill du gunga?
Du är en stor flicka.
Hej, pappa!
Vad gör du?
Skriver ett brev till general Corazón.
Varför det?
Trots modern, högteknologisk krigsföring,
skickar vi ut unga militärer att dö i öknen,
och här sitter jag, arbetslös och impotent.
- Dra åt helvete. Jag kan ännu skjuta. - Jaså?
Jag svälter hellre ihjäl här.
Det är bättre än ömkande blickar och stödgruppen som träffas kl. 11.
Det finns inget värre än att vara bland grabbar
som säger att fördelen med en kolostomipåse är
att man inte behöver vänta på reklamen för att pissa.
Du vill inte åka tillbaka.
Jag kan hantera smärta. Sysslolösheten är det jobbiga.
Världen blir ändå till ett helvete. Vi skördar bara det vi har sått.
Du känner väl till acrotomofili?
- Acrotomo... vad? - Äckel som tänder på amputerade.
- Jag skojar inte. - Varför nämner du det?
Det står en bakom dig.
Ge mig en sekund.
Jag får 10 %.
- Vad vill du? - Söker du fortfarande jobb?
Sköt vinschen.
Vad ska vi dra upp?
Dra upp den!
Vad fan är det där?
Hjälp mig.
Kom igen.
Hoppa in.
Vad är det här?
Jag ska spara hälften i ladan. Resten går till välgörenhet.
Det blir en nystart för oss båda, okej?
Är det din mamma saker?
Ja, du har inte varit här så mycket
så jag tänkte att det var dags att vårstäda här.
Det här är en av hennes favoriter.
Skidvandringen vi gjorde i Vermont den vintern
och snöstormen rullade in rakt ovanför våra huvuden.
Du var så rädd.
Men din mamma höll om dig hårt.
Minns du vad hon sa?
"Inget ont varar för evigt."
Vi behöver glömma henne för att kunna gå vidare.
- Det är dags för en uppgradering. - Jösses, Zach, den här funkar bra.
Vad är det?
Mår du bra?
Ja. Det är benet som bråkar.
Inbillning. Det händer mig ständigt.
Det är skillnad att se kroppsdelen försvinna. Man får ett avslut.
- Hur mycket betalade äcklet? - 40.
- Inte mer? - Det är i varje fall nåt.
Ena minuten är det ett jobb, nästa ska du suga av honom.
Jag fattar grejen. Vad mer duger vi till?
Får du halva priset för bara ett knäskydd?
Kan du inte skriva det i ditt brev?
Vad menar du med det?
Okej, är du redo för det här?
För allt gott det leder till.
Vi vill inte ha ert fascistiska krig, vi behöver inte er kallelse mer.
All right, gott folk. Nu avslutar vi.
- Vad... - Släpp honom.
Kom igen.
Ni, sir. Ni verkar vara en smart kille.
Skriv på här, så slipper du oroa dig för att dina barn sprängs i bitar. Nå?
Förrädare.
Säg om det! Säg om det!
Just så, gott folk! Njut av showen!
Vill du tillbringa natten i en cell?
Jösses, du måste se till det där.
Försvinn!
Försvinn bara.
Vad fan är det för nåt?
Vad fan har du gjort med mig?
Pappa?
Hämta lite vatten.
Nu, Annie!
Andas, andas.
- Han måste till sjukhus. - Inget sjukhus.
- Är du galen? Han kommer att förblöda. - Nej, det gör han inte.
- Den läker honom. - Vad är det?
Du måste stanna här och vaka över honom.
Håll ögonen på honom. Jag kommer tillbaka.
Vad är planen?
Vi har fått order om förflyttning. Vi ska vara i Philly kl. 8.
Ursäkta att jag gör er besvikna, men vi ska inte till Philadelphia.
- Vad? - Hämta tre exemplar.
- Vad menar du? - En till har landat. Nordost.
Uppgifterna är i bästa fall knappa. Hur förklarar vi det för deputy...
Deputy Epstein kommer snart till sans.
Han blir säkert tacksam för varje död soldat som vi inte måste begrava.
En blind man som återfår synen. Vad fan mer behöver vi?
Vi ska mot nordost.
Läkare!
Du är okej. Håll dig lugn.
Vila bara.
- Du kommer att börja blöda igen. - Andas... Andas.
Det kommer att ordna sig. Vila bara.
Det är ingen fara. Det löser sig.
- Vad fan är det som händer här? - Vi måste flytta honom. Öppna dörren.
Öppna dörren!
Håll i honom.
- Vad är det? - Den dör av värmen.
Vi måste ta honom närmare. Ta hit den där.
Vad gör den?
Det ser du snart. Titta bara.
Det är ingen fara.
Titta. Ser du?
Det är ingen fara. Han kommer.
- Mår du bra? - Är det på riktigt? Jag drömmer inte?
Det hoppas jag inte.
Hur känns det?
Märkligt.
Var är han?
Pappa?
Du måste se det här.
Vad är den till för?
- Som skydd. - Skydd? Från vad?
Nåt vi inte kan förhindra.
Jag vet att det låter galet, men ni har sett vad den kan göra. Du har känt det.
Den här gåvan.
Du vet inte vad det här är eller vad den är kapabel till.
Du måste lita på mig, Annie.
Allt blir bra. Jag lovar.
Vi behöver ett ton stål.
Jag ska inventera åt Ramone. Ett skitjobb, men vem klagar på sånt?
Han har ett finger med överallt, ändå bråkar han.
Hälften frågar jag inte ens om.
- Hur är läget? - Du vet.
Gå ihop med Mickey, gör lite aktieaffärer.
Ja, det vore toppen.
Men metallskroten. Där finns nåt att hämta.
- Om jag haft råd, hade jag öppnat den. - Det är som en begravningsplats.
- Du kunde bli min förman. - Tack.
- Är det vad du ville ha? - Ja.
Åh, ja.
Hur är det med Annie?
Hon är orolig. Det är väl inte konstigt?
Nej. Jag menar sen Jane.
Jag vet inte. Hon mår bra.
Kanske bättre än jag gör.
Vet du, jag ville döda dig.
Du fick den enda tjejen som nobbade mig.
Jag var en stark sido-linebacker.
Du hade alltid turen med dig.
Tack.
Hur gammal är du nu?
Fortsätt drömma.
Botten upp.
Vi borde gå på strippklubb.
Så där.
Ja, jag har dem.
Kom igen, nu åker vi.
Här är det.
- Är du säker? - Ja.
Ingen har varit här på flera år.
Vi tar in cementblandaren.
Borde jag oroa mig för nåt av det här?
Inte alls, sheriffen. Det är våra rutiner.
Den verkar vara stabil.
Var är resten av den?
Det är det ni som ska veta.
Tror ni på sammanträffanden, agent Stipe?
Enligt mina erfarenheter, finns inga sammanträffanden.
Ni bör nog tala med David Chamberlain.
En ortsbo krockade med sin bil här, häromkvällen.
Det var väldigt märkligt.
Han var helt oskadd.
Vi har aldrig sett nåt liknande.
Först förstod vi inte vad vi såg.
Fluorescent insitu-hybridisering visade att det fanns
hundratals olika arvsanlag för varje gen.
Men den här genetiska informationen finns inte i kromosomerna
som vi förstår dem.
Hittills har vi isolerat flera sekvenser,
som liknar flera olika växt-och djurfilament.
Vissa av dem verkar till och med vara mänskliga.
Det vi ser här är ett levande exemplar av livets uppkomst.
- Evolution? - Nej, det här är före evolutionen.
Skapelsen.
Vem kunde tro det? Gud är en amöba.
Jag vet inte vad jag ska göra.
Du sa jämt att han alltid går sin egen väg.
Faktum är, att utan dig, så...
Han gjorde sitt bästa och jag hatar honom för det.
Jag vill inte hata honom.
Jag förstod aldrig hur du kunde fortsätta älska honom,
oavsett alla de gånger som han svek dig.
Jag saknar dig, mamma.
Det här funkar.
Du står för nära.
Vad?
Om du inte hade tänkt elda upp dig själv. Du måste vara Annabelle.
Specialagent Julius Stipe. National Science Agency.
Vi vill ställa några frågor till din far. Är han här?
Nej.
Bli inte rädd. Det är en rutingrej.
NIVÅERNA LÅNGT ÖVER NORMALA. INGEN STEN.
Varför söker ni min far?
Vi letar efter en sak. Vi hoppas att han kan hjälpa oss att hitta den.
Jag söp mig full med grabbarna. Det var min födelsedag.
Jag åkte hem för att fira med min dotter.
Jag såg ett ljust på himlen, sen tappade jag kontrollen.
Jag minns inte mycket mer innan jag svimmade.
Har ni nånsin varit på Air and Space Museum i D.C., mr Chamberlain?
Nej.
Min mamma tog dit mig varje sommar.
Jag fick gå runt där i flera timmar.
Jag lärde mig mycket om universum, tid och rum.
Det är fantastiskt, allt som vi har lyckats skapa.
Men det som fascinerar ännu mer är hur lite vi faktiskt vet.
Jag har alltid trott att om vi hittar äkta bevis
för nåt som är större än vi själva, nåt som inspirerade människan,
så kunde vi kanske få fred på jorden.
Den här saken som ni har hittat kanske är miraklet folk hoppas på.
Jag tror inte särskilt mycket på mirakel.
Ni har en njure i kroppen som inte fanns där innan, mr Chamberlain.
Så snälla, ljug inte för mig.
Den senaste som kom i kontakt med ett liknande föremål.
Han trodde också att han blivit helad.
Jag förvarade den här.
Jag upptäckte snart att den inte gillade fukten här inne.
Den smälte.
Smälte?
Har ni haft en tuff tid, mr Chamberlain?
Sen er fru dog.
Det måste ha varit jobbigt för er,
att veta att ni inte kunde rädda henne.
Ja.
- Förlåt att jag inte är till mer hjälp. - Nej, ni har varit ytterst hjälpsam.
Tack.
- Annie? - De vet att du har den.
De kommer att hitta den. Vad händer sen?
De för bort dig, öppnar dig som den gamle mannen?
- Nej, så blir det inte. - Männen var inne i vårt hus.
Den fann mig av en anledning! Hon hittade mig.
- Vem hittade dig? - Din mamma, Annie.
Hon visade mig att nåt skulle ske.
Nej. Den här saken förvirrar dig, förändrar dig. Märker du inte det?
Nej, du har fel!
Hon är borta, pappa.
Du ville inte se henne när hon låg ensam, i sjukhussängen,
men hon är borta och du kan inte få tillbaka henne.
Nej! Nej.
De får inte ta med sig den.
Vet du vad den visade mig?
Den visade mig allt som jag ville glömma.
Strax innan hon dog, frågade hon mig var du var, när du skulle komma på besök.
Men du kom aldrig.
Annie?
Mickey, jag behöver en tjänst.
Han kör runt i cirklar.
Plocka in honom.
Hur är läget? Snygg kostym.
Vi har en situation.
- Ni har tappat bort honom. - För stunden.
Dottern.
Vad fan är det där?
Det här kommer att sluta illa.
De skakar hand, utbyter fina ord och fortsätter att döda barn.
Ramone, mår du bra?
Förklara för mig varför nån skitstövel tar mitt skrot.
Och en bil som bara du har nycklarna till.
Vad?
- Är det här ett insiderjobb? - Jag vet inte ett skit om det här.
Inte? Det där liknar verkligen din kompis Chamberlain.
Dave.
Lura inte mig, Cerillo. Hämta tillbaka min bil.
Zach.
Mår du bra?
Titta på mig.
Jag visste inte vart jag skulle gå.
Hon var sjuk.
Han gjorde allt han kunde göra.
Han gav henne en del av sig själv.
Men hon blev allt sämre.
Det enda han gjorde var att jobba.
För att betala för behandlingar som vi inte hade råd med.
Han tror att han gör det här för min skull.
Men jag kan inte vara anledningen.
De dödar för den.
Jag kommer inte att tillåta det.
Jag ska föra dig till din pappa.
Men först vill jag att du träffar nån.
Jim.
Jag har tagit med mig en vän.
Det här är Annabelle.
T-bensteken de serverar här importeras från Kina.
Kan du fatta det?
Var fan finns allt vårt kött om vi måste äta kor från Kina?
Jag har hittat ett sätt att förbättra allt. Till som det var förr.
Jag behöver inte nån ny jävla arm eller nåt ben, Zach.
- Jag har ingenstans att ta vägen. - Lyssna på mig!
Den har läkt.
Det där är ett bra trick.
Följ med mig.
Jag kan få dig frisk.
Kanske en annan gång.
Celtics möter Bulls ikväll.
Det är inte många matcher kvar.
Vem vet om det ens blir en ny säsong?
Jag kommer tillbaka.
Och jag ska ta dig härifrån. Okej?
Nu ska vi ut och åka, korpralen.
Spela inte hjälte.
Tony.
Vi brukade leka här inne.
Stal du Ramones lastbil. För det här? Vad fan är det här?
- Du skulle aldrig förstå. - Förstå? Efter allt jag har gjort för dig.
Det här är enda sättet. Det här är större än...
Skitsnack!
Jag måste ta ansvar. Dave. Jag tänker inte åka dit för din skull.
- Du åker inte dit. - Jag offrar mig inte för nån.
Tony.
Ja, polisen.
Fan!
Jävla...
Tony.
Jag saknar dig, baby.
Hur lång tid har gått sen vi gjorde det här?
Thanksgiving.
För två år sen. Det var senaste gången jag kunde röra mig så här.
Du är så vacker.
- Var är hon, David? - Hon litar inte på mig.
- Hon vill det. - Nej.
Nej. Jag har gjort nåt hemskt.
- Jag förtjänar inte det här. - Jag vet.
Det var aldrig menat för dig.
Du måste hitta dem.
Din tid är slut.
Det står här att du skadades i strid.
Vänster ben amputerat under knäet.
Som det verkar, har saker och ting förändrats för dig.
Tänk på allt gott vi kan åstadkomma, korporal.
Antalet dödsfall i fält skulle minska exponentiellt.
Vi skulle ha en verklig chans att avsluta kriget. Inser du inte det?
Du måste berätta var den finns, Annabelle.
Vart han än har tagit den, så är den inte här i närheten.
Rörande.
Sluta!
Berätta var den är!
Jag gav dig en chans. Ner på knä.
Det är nåt vid ladan.
- Han är här. - Ta honom.
Gå till baksidan. Gå!
Mr Chamberlain.
- Vi måste gå, Annie. - Vi lämnar inte honom här.
Nyckeln.
Vänd er om.
Långsamt!
Vad nu?
- Kan du gå? - Ja.
Kom igen, Annie. Vi måste härifrån. Kom igen.
Ta geväret.
Ge mig vapnet.
Annie!
- Spring, spring, spring! - Kom igen! Nu drar vi.
Stanna, stanna. Det är ingen fara.
- Det är ingen fara, Annie. - Okej, pappa.
Det är ingen fara.
Kom igen!
All right.
- De kör igenom stan. - Det här stämmer inte.
Vi närmar oss ett kärnvapenkrig. Du måste förstå det.
Den här saken kanske inte skickades ut för att vinna krig.
Kör bara.
Hör du mig? Kör bara, för helvete.
Hon behöver dig. Hon väntar på dig.
Älskling, jag gjorde det här för dig.
Snälla. Kom igen!
Snälla, snälla!
Snälla! Helvete!
De är här.
Förlåt mig, älskling.
Hon är borta.
David, vad gör du? Släpp den. Du får oss dödade.
David, sluta.
Gör inget dumt nu.
- Släck den där. - Nej.
Jag måste förstöra den.
Släck den nu.
Pappa?
- Pappa! - Vänta!
- Jag låter dig inte göra det. - Din jävla idiot.
Pappa.
- Kom igen, pappa. - Stanna där inne. Annie!
Se efter henne åt mig. Kan du göra det?
Gå in med dig, Zach. Gå in!
Pappa.
Jag är ledsen, Annie. Förlåt mig.
Jag kan inte följa med.
Följa med vart, pappa?
Jag älskar dig.
Pappa! Pappa!
Annie, det är ingen fara. Det är okej.
Det är igen fara.
Vad är det där?
David, titta på mig.
- Öppna den. - Jag kan inte.
Jag kan inte öppna den.
Annie, det är ingen fara.
Kom hem, David.
Kom hem.
Min mamma sa en gång att inget ont består för evigt.